РОБИН УИЛЯМС
ДЖИЙН ХЕКМАН
НЕЙТЪН ЛЕЙН
ДАЯН УЕСТ
КЛЕТКА ЗА ПТИЦИ
оператор ЕМАНУЕЛ ЛУБЕЗКИ
сценарий ИЛЕЙН МЕЙ
режисьор МАЙК НИКЪЛС
Агадор, къде е Старина? Тя е след 5 минути!
Ние сме едно семейство, аз и моите сестрички.
Пеем и летим на воля като пъстропери птички.
Всички хора ни се чудят: "Що за чудо е това?"
Но нека знаят - само любовта сплотява хората така.
Арманд, сем. Кенеди са тук. Да поемем ли сметката им?
Тед ли е? - Не, младите.
Жалко, че не е Тед. Почерпи ги по едно кафе.
Оставете си място за кафето.
Къде е Старина? - Агадор каза, че идва.
Ние сме семейство...
станете всички и пейте!
Ние сме семейство.
Старина не иска да излезе. Още е по пеньоар.
По дяволите!
Не знам какво става. - Накарай я да се приготви. Идвам.
По дяволите! Кармен да има готовност да я замести!
Скъпа, моля те, облечи се заради мен.
Виктория Пейдж няма да танцува танца на червените обувки днес.
И никоя друга вечер. - Обуй си чорапките.
Виктория Пейдж е мъртва. - Аз ще те обуя.
Знаеш ли как умря тя? Самотна обляна в сълзи за своя любим.
Ял ли си? Бледен ми се виждаш. - Не се дърпай!
Какво е това? - Витамини.
Купих ги за Арманд, но...
Между нас всичко свърши.
Албърт!
Албърт, отвори, миличък! - Махай се!
Не искам да ме виждаш! Изглеждам ужасно!
Върви си! Обаждам се на полицията!
Агадор, отвори!
Отваряй! - Опитвам се, но той пощръкля!
Албърт!
Искаш да ме разориш ли? - Не ме гледай, грозен съм.
Грозен, дебел и отвратителен! Агадор, така страдам!
Знам, скъпи, но ще ти мине.
Никога няма да ми мине! Мразя живота си!
Луд ли си? Клубът е пълен! - За теб съм само дойна крава!
Моите чувства не те вълнуват!
Интересувате само шоуто! Не нашето, а твоето шоу!
Искам брачен договор! Още сега!
Нямам у себе си. Утре?
Не ми дръж такъв тон! - Какъв тон?
Презрителния тон, който означава,
че знаеш всичко, понеже си мъж, а аз - нищо, защото съм жена.
Ти не си жена! - Негодник такъв!
Спокойно бе, хора!
Той ме направи такава!
Някога бях прекрасна, млада, пълна с надежди...
Виж ме сега - едно ниско, дебело, неуверено, застаряващо същество!
Аз ли съм виновен, че си нисък?
Какво да правя? Да пусна ли Кармен, вместо Старина?
Нямаме друг избор.
Никаква Кармен! Как смееш!
Пусни Кармен. -Не!
Хората са дошли заради мен.
Старина няма да ги разочарова, дори в това състояние.
Пусни мамбото. Беатриче, Данте и стълбата.
Ръцете ми треперят. Агадор, дай ми от хапчетата "пирин".
Какво пиеш? - Нищо.
Едно преди шоуто и едно след това. Не ме моли за още.
Благодаря ти, миличък Агадор. - Оставям ти го тук.
Дишай дълбоко.
Бихте ли ме оставили сама, за да се приготвя?
Да я оставим.
Защо му даваш наркотици? Какъв е тоя "пирин"?
Аспирин без първата сричка. - Гениална идея.
Знам.
Бръснеш си гърдите сега?! - Нямах време за депилация.
Няма нищо по-отвратително от безразличието.
Направих всичко, за да ти се харесам.
През последната година свалих и качих над 45 кг.
Разгъвах се като акордеон от 50-ти до 42-ри размер,
а ти не каза и дума.
Нито ме окуражи, нито реагира на старанието ми.
Без хапчетата "пирин" нямаше да издържа.
Ако не свършиш с грима, ще се гръмна.
Ти не ме обичаш вече.
В живота ти има друг мъж. Усещам го.
Освен това видях в хладилника бутилка бяло вино.
А аз пия само червено. Ти също.
Няма никакъв мъж. Минах на бяло, защото червеното съдържа танин.
Долу те чакат 150 души, половината от които са Кенеди.
Чакат да аплодират великата Старина.
Танин! Какво правиш, докато съм на сцената?
Нищо. - Къде ходиш, докато аз се трепя?
Познавам този поглед. Хайде, удари ме!
Нали това искаш? Удари ме!
Удари ме де!
Дами и господа,
единствената, уникалната, феноменалната Старина.
Благодаря и добре дошли в "Клетката за птици"!
Както виждате, връщам се от сафари и си донесох нов маншон.
Той си има и някои аксесоари.
Не ме гледайте така! Не съм го убила.
Той просто почина и ми остави всичко в наследство.
Къде е двойката, която чества годишнина от сватбата?
Моите поздравления, милички.
Може би и аз скоро ще имам повод за празнуване.
Открих мъжа на живота си.
Знаете, че не обичам да се перча, но...
Отдавна познавах момчето от бакалията.
Бе толкова невзрачно, а някои твърдят, че бил негодник...
Пардон!
Здрасти. Какво ще кажеш? - Мязаш на Луси Бол.
Аз съм комбинация от Луси и Рики.
Кошмар! Извади виното от хладилника,
сложи го в лед и си свободен.
Защо ми говориш, сякаш съм ти слуга?
Защото си ми прислужник.
Баща ми беше шаман на селото, а майка ми - върховна жрица.
А защо се преместиха в Ню Джърси?
От глупост. Искаха да направя кариера.
Кариера! Кога ще ме прослушаш?
Когато добиеш талант. И махни перуката, че ще те издам на Албърт.
Аз пък ще му кажа, че се виждаш с друг мъж.
Ще ти кажа две думички: зелена карта.
Изчезвай и не заключвай вратата. - Какво животно!
Хайде, Глория.
Я как си се разхубавил! - И ти не изглеждаш зле.
Не е вярно. Наистина?
Подпухнал съм.
Наистина ли изглеждам добре? - Страхотно.
Подстрижката ти отива.
Ял ли си? Нещо за пиене?
Бира, ако имаш. - Нямам. От нея се подувам.
Бяло вино?
Кога започна Албърт? - Току-що.
Освободих Агадор.
Сами сме, както пожела.
Откога пиеш бира?
Трябва да ти кажа нещо. Но не реагирай както обикновено.
Господи!
Ще се женя.
Не исках да ти го казвам по телефона.
За една състудентка. Разбираме се...
Разстроих ли те? - Нека ти кажа защо.
Първо, ти си само на 20 години. - Знам, че съм млад,
но ти винаги си казвал, че съм твърде разумен и си прав.
Вече имам оферти за работа, а в твое лице - страхотен модел за подражание.
От всички познати само аз не съм с разведени родители.
Стига четки!
Нали не си против? - Има ли значение?
Да. Дай ми благословията си, преди Албърт да се е разпищял.
Не мога и няма да го сторя. Това е налудничаво.
Ако се жениш, троши си главата. Да не ме молиш после за нещо!
Аз нямам нищо общо. - Добре. Щом така искаш.
- Довиждане, татко. - Чао, сине.
Провали ми блъфа! - Добро изпълнение.
Малко се поколебах. - Кажи, че мога да се оженя.
Винаги съм мечтал да се ожениш, но не толкова рано.
Хайде, седни за малко.
Да пием за катастрофата.
Шегувам се.
Ще го преживея.
Как й е името? - Барбара.
Да не си луда? Изключено! Нямаш и 18!
Барби, кога го видя за последно? - Не ми викай Барби!
Днес в 14 часа. А от година спим заедно.
Правил ли си е кръвна проба? - Да. Аз също.
Трябва да изчакате до изборите.
От какво семейство е младежът, Барби...ра? Баща му какъв е?
Работи към Съвета за култура. - Наистина ли?
Дето финансира гей изложбата на Мейпълторп?
Не, той е културно аташе в Гърция.
- Наистина ли?
Това пък какво е?
Вид дипломатически пост. Нещо като посланик.
Каква е майка му? - Домакиня.
Колко свежо, нали, Кевин? - Не ми е до това сега.
Всичко наред ли е? - Да, току-що им казах.
Аз също. Татко много се развълнува.
В момента вдига тост за нас. Сега ще ти го дам.
Нали техните бяха в Гърция? - Татко, затвори!
Здравей, Барбара. За вашето бъдеще!
Мамка му! Това не беше тостът ми.
Счупих чашата. Извинявай.
Нищо. Беше ми приятно да се чуем. Пак ще си поговорим.
Как смееш да ме подслушваш? - Ти каза, че са в Гърция!
Видели сте се днес в 14 часа, а сега е в Гърция при баща си?!
Не.
В Гърция ли?
Върнали са се за ваканцията. Сега са във вилата в Саут Бийч.
Там като Палм Бийч ли е? - Почти.
Намира се на две минути от дома на Буш на Фишър Айлънд.
- Наистина ли?
А-ха!
Почакай. - Кой е той?
Къде е този боклук? - Не викай! Вал е тук.
Вал?
Спи в стаята, ако не ми вярваш.
Защо не ми каза? - Изненада.
Добро утро, Албърт. - Добро утро.
О, какви прелестни цветя! - Добро утро, Албърт.
Тази сутрин имам чудни омари.
Не днес, благодаря, г-н Лопес. Прасчо си дойде.
У вас ли да доставя тортата?
И да е с надпис: "На Прасчо от леличка".
Благодаря. Трябва да се върна, преди да се е събудил.
Само да опитам шоколадовите рогчета.
Фантазия! Довиждане.
Може ли още едно? Рогчето си плаче за другарче.
Добро утро. - Не е добро.
Каква е тая боза? - За разнообразие от кафето.
Защо не каза, че чакаш Вал, проклетнико?
Тогава нямаше да се заяждам. - Облечи нещо.
Защо не ме пуснеш на сцената? Боиш се от моята гватемалност?
От какво? - Моята гватемалност, моя сексапил.
Боиш се, че с мъжеството си ще засенча мустакатите ти гърли?
О, да, боя се от твоя сексапил.
Ето ме! Добро утро, Агадор.
Измий ги. Ще донесат останалите после.
Добро утро.
Боже, как бодеш!
Заповядай. - Благодаря, скъпи.
Турско кафе! Божествено! - Видя ли бе!
Вал спи ли още?
Явно е пребит от умора, бедничкият. Трябваше да ме предупредиш.
Така ме е срам от поведението ми. Но можех ли да знам?
Истината е, че не искаш да делиш сина си с мен.
Виж му ризата! Парцал!
Колкото и ризи да му пращам, той носи само тази.
Изглеждаш ужасно. Какво има? - Вал ще се жени.
Глупости. Ще вечеряме свинско печено.
Исках филе миньон, но е много скъпо.
Как така ще се жени? - Знаеш как.
Не разбирам. - Разбираш.
За някакво момиче от колежа. - О, не!
Та той е още дете! Ще си съсипе живота!
Вече го обсъдихме. Каквото и да кажем, ще се ожени.
Божичко!
Събудих се тъй щастлив!
А сега...
Лошо ми е. - Отпусни се. Дишай дълбоко.
Значи си научил. - О, Вали, какъв шок!
Нищо не казвам, обещах на баща ти.
На 20 г. се хвърляш на първата срещната!
Ще съжаляваш, докато си жив! Край! Точка по въпроса.
Не стой като пън. Целуни ме.
Или вече си голям за целувки?
Здравей, Алби.
Нашето бебче ще ни напусне, а други деца надали ще имаме.
Освен ако не стане чудо.
Когато със сенатор Кийли основахме Коалицията за морални ценности,
целите й бяха нравствени, а не политически.
Моралът е наша политика. Абортите, еднополовите бракове...
Чудесно предаване! - Най-интелигентното.
...и порнографията нямаше да съществуват,
ако политиците не бяха създали закони в тяхна защита.
Прекрасна платформа.
Добре, че подкрепих Джаксън, а не Доул.
Доул е твърде... - Мрачен.
Щях да кажа, че е либерал, но е и мрачен.
Младежът, за когото Барби ще се омъжва...
Г-це Портър, на втора страница е "порно", а не "пронто".
Дали не са някои новобогаташи? Културно аташе...
Шефът на кампанията ви иска да говори с вас спешно.
Здравей, Бен.
За какво да съм готов?
Моля?
Какво има, Кевин?
Джаксън е починал.
Умрял е в леглото? В чие легло?
На някаква проститутка?
Малолетна?! Чернокожа?!
Не мога да повярвам! Свършено е с мен!
Ти не си отговорен за личния живот на сенатор Джаксън.
Аз съм вицепрезидент на Коалицията за морални ценности!
Съдружникът ми е умрял в кревата с малолетна курва!
Чакай само да узнаят медиите! Бриджит!
Имам нужда от нещо сладко. - Искаш ли бонбонче?
Бебчето ми!
Албърт, ще ме подлудиш.
Да, знам, но...
Наградата по атлетика...
13-ия му рожден ден...
Как лети времето!
Той изглеждаше странно, но пък се усмихваше.
Как я откриха толкова бързо? - С пари.
Теб не те споменават. - Има време.
Довечера - последните думи на сенатор Джаксън.
Хващаш ли и къщата?
Може да не успеем за на живо в предаването.
"Изглеждаше странно... -... но пък се усмихваше!"
Всички камери пред дома му! Хвани в кадър къщата.
Не знам дали ще излезе.
Къде е татко? - На среща със съветниците си.
Не биваше да го пускам. Как ще си влезе вкъщи?
Мамо, трябва да ти кажа нещо за родителите на Вал.
Те не биха могли да обвинят нас за това.
Джаксън беше един прост селянин.
Ще проявят разбиране, нали? Добре, че не са сноби.
Какво правиш? - Минах по покрива на хамбара.
Опасно е, можеше да паднеш.
Паднах! Свършено е с мен. Всички говорят само за това.
Кевин, все трябва да има изход.
Какъв изход? Смъртта? На Джаксън тя не му помогна.
Ами сватба? Една голяма и пищна сватба.
Каква сватба? Кой се жени?
Не, не! - Защо? Това ще те реабилитира.
Сватбата е надежда.
Тя е символ на семейството, морала и традициите.
А тази сватба ще е изключителна -
синът на дипломат, който не ни презира заради Джаксън,
желае да се сроди с нас!
Ще бъдем на кориците на "Пийпъл", "Тайм" и "Нюзуик".
Любовта и оптимизмът срещу цинизма и секса!
Ако трябва, ще получим благословия и от папата.
Ще се развихрят полемики. А пастор Греъм?
Не, той е либерал.
Къде са бонбоните? - Изяде достатъчно бонбони.
Как се казва бащата на момчето? - Арманд... Колман.
Да не са роднини на Тиш и Бобо Колман?
От Бостън ли са? - Не...
Ще идем в Саут Бийч, ще вечеряме у тях и...
... после ще спим у сем. Буш.
Г-н и г-жа Арманд Колман от Гърция и Саут Бийч.
Какъв е този сън? Нима сънувам?
Защо изглежда тъй реален?
Какво ще стане, ако излезе нещо повече от сън?
Златен прашец!
Ела, мой сън, ела при мен.
Не бой се ти, не отминавай.
Желая аз на теб да се отдам, преди да се е пукнала зората.
Видях те!
Така не може да се работи. Аз актьор ли съм или...
...някакво чучело за посмешище?
Нека довършим. - Аз трябва да вниквам в песента.
Да се отдам докрай! А този дъвчеше дъвка!
Тя ми помага да мисля. - Значи хабиш дъвката.
Продължаваме. Стига приказки!
Трябва да поговорим, важно е. - Сядай и тихо, че репетира.
Да се качим горе. - Не мога.
Арманд, видя ли го какво направи? Здравей, Вали, миличък.
Наду балонче, докато аз пеех! Няма право да го прави!
Това може и да е травеститско шоу, но трябва да е на ниво.
Като е мъжкар на 22, та... - Остави на мен.
Ти си режисьорът.
Сцената е с митологична тематика.
Жената, която пее, те е измислила.
Ти си плод на фантазията й. И внезапно ти, който си...
нейна фантазия, съзираш, своята създателка, и тя става твой блян.
Не чаткам. - Опитай с още дъвка.
Сега ще ти обясня.
Когато виждаш това ефирно, прелестно създание,
желанието ти да дъвчеш се изпарява, ти настръхваш.
Тазът ти се разтърсва от тръпка, която стига до сърцето ти и то пламва.
А аз като дърво ли да стоя? - Ти възхваляваш танца.
Правиш се на Боб Фос, Фос... Или Марта Греъм, Греъм...
Или Туайла Тарп, Тарп... Или Майкъл Кид, Кид...
Или Мадона, Мадона... Но го правиш само мислено.
Поработи по въпроса. Веднага се връщам. Чудесни сте.
Утре Барбара идва с техните. -Има време. Затова ли ме прекъсна?
Не е само това, има още много.
Вино?
Не! Трябва да се връщам долу.
Бащата на Барбара е сенатор. И то консервативен.
Кандидатирал се е за втори мандат. Тя му казала, че...
Че си културно аташе в Гърция и че Албърт е домакиня.
Какво?
Наложило се е. Той е основател на Коалицията за морални ценности.
Не ме интересува. Не искам да се правя на друг човек.
А ти искаш ли да бъда друг?
Не, не, разбира се.
Но той все пак е Кевин Кийли! - Кой?
Не четеш ли вестници? - Разбира се. "Варайъти", "Стар"...
Да не криеш нещо? Да не е някой нацист?
Не. Просто е консервативен като половината американци.
И ще се женя за нея, не за него.
Помогни ми. - Не и за това.
Да лъжа какъв съм? Никога!
Когато тръгнах на училище, помниш ли какво ми каза?
Да кажа на г-ца Донован, че си бизнесмен.
Ти беше малък, а тя - еснафка. Не исках да страдаш.
Но сега е друго, вече си мъж.
Но пак може да страдам.
До гроб ще съм ти задължен, ако ни помогнеш.
Само за една вечер.
Това е лудост! Какво да направя? Да затворя клуба?
И да се правя на културно аташе, каквото и да означава това?!
Ами Албърт? Как ще го превърнеш в домакиня?
Прати го някъде за няколко дни. - Пробвай ти де!
Не можем да го покажем на сем. Кийли! И трябва да махнем някои неща.
Кои неща?
Ами това например. - Нептун? Та той е класика.
И това. - Кърби? Това е изкуство!
А това?
Така по-добре ли е?
Татко, не става дума само за едно-две неща, а за всичко.
Домът ни трябва да изглежда нормален, като на другите хора.
Значи да направя пълен ремонт, за да бъдем като другите!
Ще се наложи и да...
Да си промениш малко маниерите.
Какво имаш предвид? - Да не ти личи толкова.
Личи ми значи?.
Наскоро боядисах стените.
Ела бързо! Тя се опитва да му извади дъвката от устата.
Идвам.
Да, използвам фондьотен. Да, живея с мъж.
Да, аз съм застаряващ педал.
Но знам кой съм. Отне ми 20 г. да го узная.
И няма да позволя някакъв идиот да ми го отнеме.
Майната му! Да си мисли каквото ще.
Все още сме пред къщата на сенатор Кийли
и го чакаме да се покаже.
Дори не знаем дали си е у дома.
Бил е забелязан в дома на сенатор Робърт Доул.
Намираме се пред къщата на Кийли и чакаме появата на сенатора.
Той и сенатор Джаксън създадоха Коалиция за морални ценности.
Имението на сенатора е обсадено от цяла армия журналисти...
Къде отивате?
В Саут Бийч, Флорида.
Вече се разправят плоски вицове за смъртта на сенатор Джаксън.
Чуйте още един.
Тази вечер гости в студиото ще бъдат Ясер Арафат и Кейт Мос.
Това е нетърпимо.
Кевин, недей!
Слизам оттук заради репортерите.
Кажи на шофьора да ме вземе от овощната градина.
Не искам да изляза сама!
Барабра ще е с теб. Пък и те не преследват теб, Луиз.
Татко! - Просто ще изляза отзад.
Нали щеше да направиш съобщение за сватбата на Барбара?
Чакай първо да се запознаем. Те може да са размислили.
Пусни ме! Ще се видим в колата.
Ето го! Сенатор Кийли!
Това ще ви струва ли загуба на гласове?
Как ще коментирате слуховете, че сенатор Джаксън е бил психопат?
Дами и господа... Аз, както и всички мои колеги -
републиканци и демократи, либерали и консерватори,
съм смаян и натъжен от обстоятелствата около смъртта,
както и от самата смърт на сенатор Джаксън.
Семейството ми...
напуска града за няколко дни, поради причини, които не мога...
Заради подготовката на едно събитие...
Едно събитие, което може би ще излекува раните,
нанесени ни от кончината на сенатор Джаксън.
Къде отивате?
В нашата ферма. Засега ще кажа само толкова.
Познавахте ли момичето? - Къде се намира фермата ви?
Агадор! По дяволите! - Какво съм сторил?
Трябва да разчистим апартамента за утре вечер.
Заради сватовете, а?
Да, трябва да махнем всичко компрометиращо.
Ама то е страшно много.
Ще облечеш униформа и ще се правиш на иконом.
Не ща! Ще приличам на педал. - Да, но на педал в униформа!
Сутринта започваш чистката. Аз ще изведа Албърт рано.
Откъде ще я взема тая униформа?
Ще кажа: "Налага се да заминеш."
Голям зор ще видя. - Боже, ще се скъсам от работа!
Татко!
Благодаря ти.
Моля те, Вал, не ми говори известно време.
Кевин, да наемем самолет.
Не можем да излезем от колата. Веднага ще ни засекат.
Обожавам слънчицето! - Божествено е, нали?
Имаш нужда да се напечеш. Вземи си ден-два отпуск.
Какво намекваш?
Нищо.
Да не се изтрепете!
Кой сложи това в банята? - Мъжете нали четете "Плейбой"?
Не добавяйте нищо! Само изнасяйте!
Теренът трябва да е чист до 18 ч.
Панталонът е ужасно къс. И искам ципа да е отпред.
Не дърпай надолу! Отпусни подгъва.
Ти имаше нещо предвид. - Това, че изглеждаш уморен.
"Уморен" е синоним на "остарял".
"Изглеждаш освежен" означава, че са ти инжектирали колаген.
Да идем на пазар. - Не, искам у дома.
В такъв ден? Ще ти купя каквото поискаш.
Трябват ми нови обувки и чорапи. - Ще ти купя.
Какво има? Защо не се приберем? - Нищо няма.
Тогава ще се видим горе.
Какво?
Ударих си го. - Кое?
Ами глезена. Няма да мога да се кача горе.
Ще донеса лед.
Не, не!
Защо? Ръката ми!
Лошо ми става, като те хване истерията.
Не ме оставяй!
Какво е това?
Лос. Взех го от вехтошаря. Нали е мъжкарско?
Не внасяйте нищо!.
Изнесете лоса на верандата.
Не се глези! Облегни се на мен!
Трябва ми лекар! - Глупости! Дори не е подуто.
Да идем в "Спешното"! - Преиграваш. Стига глезотии.
Боже, ограбили са ни! - Не, само изнесох някои неща.
Като се върнеш, ще си бъдат тук.
Да се върна? Къде ще ходя?
Значи не си му казал. - Какво да ми каже?
Довечера годеницата на Вал идва на гости с родителите си.
Мислихме, че ще е по-добре да не присъстваш.
Разбирам.
Изясни ми се. - Само за тази вечер.
Само докато хората са тук.
Няма нищо, скъпичък.
Болезнено е, но няма значение.
Отивам си. - Само за една нощ!
Чудовището...
Изродът и тръгва.
Вече сте в безопасност.
Добре мина.
Албърт!
Ще ме изслушаш ли?
Махай се! Мразя те! Не искам да те виждам повече.
Сърцето ми ще се пръсне. - Не плачи, може да останеш.
Няма да стоя там, където не съм желан
и ме изхвърлят, щом им щукне! - Изготвих брачен договор.
Лъжеш! Не издържам на толкова жестокост и болка!
Пипни ми пулса.
Много е ускорен. Да поседнем на сянка.
Келнер! Вода!
Това е краят. Усещам го. - Не, дишай дълбоко.
Благодаря. И обичайното. - Веднага, сеньор Голдман.
Благодаря ти, олекна ми.
Не е заради теб. Родителите на момичето са кретени.
Вал те обожава. - Камък ми падна от сърцето.
Колко си мил.
Водата е толкова свежа.
Явно ще е прекалено да ме представи за своя майка.
Не може ли да кажеш, че съм роднина? Чичото на Вал.
Гей-чичо? - Ще се правя на хетеро.
Я се виж как държиш чашата! Виж си кутрето, стойката!
А ти бе? Да не би да приличаш на културно... не знам си какво!
Не стъпваш в музей и ядеш като прасе.
Те са консервативни. Не им пука как ядеш, а дали си педал!
Майната им! Разбира се, че може да минеш за чичо!
Ти си страхотен актьор, а аз - режисьор. Ще се справим.
О, Арманд! Наистина ли? - Да. Имаме 5 часа.
Първо - прибери кутрето. Пак щръкна.
Добре. И стойката... - Да не си луд?! Какво правиш?
Стига си пищял! Уча те да се държиш като мъж.
Щом ще е вечеря, да поработим по храненето.
Размажи малко горчица по филийката.
Не с лъжицата!
Вземаш ножа и мажеш! Мъжете мажат!
Мажат.
Прибери проклетото кутре! Пръстите да са като желязо!
Недей да трепериш! Дръж ножа смело и дръзко!
Боже, пробих филийката!
И какво толкова? Само без паника!
Дръж се като мъж.
Кажи си:"Албърт, ти проби филията. И какво от това?
Това не е краят на света." Опитай.
Албърт, ти проби филията. И какво от това?
Прав си. Само не трябва да се паникьосвам!
Трябва само да помня, че има още филийки.
А сега да опитаме с походката.
Със сандвич в ръка ли? - Няма значение. Просто ходи.
Прибери го!
Префърцунено ли беше?
Ще ти дам конкретен пример.
Походката на Джон Уейн.
Не може ли нещо по-лесно? - Хайде, ти го харесваш.
Той има характерна походка, лесна е за имитиране. Мъжествена.
Хайде, опитай. Слез от коня и влез в бара.
Добро хрумване.
Здра'ейте, ма'ам.
Не беше ли добре?
Превъзходно беше!. Просто не съм съзнавал, че Джон Уейн ходи така.
Дръж се.
Тоя е пълно куку!
Какво ли ще търси в Саут Бийч?
Арманд Голдман, копеле!
Какво стана с "Делфините"?
Лигаво ли беше?
Ръката се протяга по мъжката. Аз я стискам, а не я целувам.
И стегни китката. Протегни и стегни.
Браво. Ал, копеле!
Нали току-що аз го казах. - Сега пък аз го казвам.
Протягам и стягам.
Ал, кучи сине! Какво ще кажеш за днешното разиграване?
В четвъртото полувреме "Делфините" имаха само 34 сек. да вкарат гол.
Как се чувствам според теб? Предаден, съсипан!
Сбърках ли нещо? - Не знам. Започни от начало.
Толкова е вълнуващо! - Така си е, пич.
Без ташак? - Без ташак!
Тури му пепел!
Хайде, мъжки, давай в същия дух. - Ужасно съжалявам.
Ей, внимавай! - Ти внимавай, човече!
Той ме блъсна! - Голям прас!
Какво ми се дървиш бе? - Задник скапан!
На мен ли викаш задник? - Не, на оня задник зад теб.
Отокът спадна. Няма страшно.
Ти беше великолепен, прекрасен, мъжествен!
Гордея се с теб! Онзи орангутан бе толкова жалък,
като те възседна и ти заблъска главата в земята!
Благодаря ти, Вали, ти си съкровище.
Ще донеса още лед. Веднага се връщам.
Не може ли да наемем нормална прислужница за довечера?
В Саут Бийч няма нормални прислужници.
Имам и още една лоша вест. Разреших на Албърт да остане.
Защо?
Защото щеше да получи инфаркт и защото ми е приятел!
За какъв ще го представим? - За твой чичо.
По добре да се откажем. - Не бъди такъв песимист.
На 20 години си. Имай вяра. - В какво? Щом ви видят двамата...
О, Господи! Толкова ми беше хубаво, а сега...
Каква бъркотия! - Трябва ни жена.
Ако имаме жена за майка, Албърт може да мине за чичо.
Каква ирония, а? Веднъж да ти потрябва жена...
Защо не помолиш майка си? - Няма да се навие.
От къде знаеш? - Не ме е виждала от 20 години!
Тогава тя беше младо момиче, комплексирано, бедно...
Не говориш сериозно!
Не е честно да навиваш Вал за такова нещо!
Вярваш ли, че ще го направя?
Майка ми?
Арманд, не мога да повярвам! От сто години не сме се чували!
Къде си? - След 5 минути съм при теб.
Нямам търпение. - Аз също. Дочуване.
Прие да се видим. Ще ме чакаш в някое кафене.
Не, идвам с теб. Сигурно има чакалня.
Добър ден. Катрин Арчър, моля. Арманд Голдман.
Заповядайте.
Сядай.
Арми Голдмън! - Кейти Арчър!
А може би си омъжена? - В момента не.
Сядай.
Толкова често се сещах за теб!
Всеки път, като виждах реклама на "Птичият кафез".
Още ли си с Албърт? - Да заедно сме.
Замогнала си се. - Благодарение на теб.
Създадох клуба с парите, които ми даде.
Аз пък получих Вал. Беше почтена сделка.
Той... как е?
Добре е. Иска да се жени.
Да се жени? На колко години е? - На 20.
Господи! На 20 години! - И за първи път има нужда от теб.
Носът ми лъщи.
Имелда отмени всички срещи за днес.
Обикновено пия сок от зеленчуци, но поводът е такъв,
че нека вдигнем тост за Вал и дъщерята на сенатор Кийли.
За 20 г. не съм сторила нищо за него.
Не се притеснявай. - Нямам майчински инстинкт.
Аз пък имам, бъди спокойна.
А Албърт бди над него като квачка.
Помниш ли как се запознахме в онова шоу?
Наздраве за чаргарския живот! - Колко хубав беше той!
Така недостъпен и с какво тяло!
Стига, ще се изчервя. - Как те уплаших тогава!
Щях да получа удар.
Влизам в стаята, а в леглото ми - жена.
Бутнах на портиера 20 долара. Навремето това бяха пари.
Рекох си: "Какво пък, ще пробвам и с жена,
да видя тия, редовните, за какво толкова вдигат шум."
Колко време се любихме? - От 2,30 до 3,45 ч. Два пъти.
Пардон.
В страхотна форма си. И все още танцуваш добре.
Ти също, Арманд. - Благодаря. Толкова е хубаво...
Какви са тези косми? Гърдите ти не бяха ли гладки?
Бръснех ги да изглеждам по-млад.
Така е много по-хубаво, по-мъжествено. Колко си космат!
Нека те погаля. Какъв хубав ланец!
И как блещука сред тъмния гъсталак!
Разкопчей си ризата да те погаля по красивата космата гръд.
Извенете! - Съжалявам, не можах да го спра.
Албърт тук ли е?
Не. - Чудесно.
Значи пътува от Маями на ръчна спирачка.
Аз дойдох с автобуса.
Ще разпъваме ли някого довечера? - Трампих го за оня тъп лос.
Дадоха ми и книги в добавка. Ще им върна всичко утре.
Майка ми ще дойде ли? - Да.
Благодаря ти.
Видя ли? Всичко е наред.
Дойдох за четката си за зъби. Агадор, донеси ми я.
Толкова исках да видя децата ти!
Защо не хванеш разпятието? То е упората на мъчениците.
Да, поредната подигравка, поредната шега за моя сметка.
Сигурно с Катрин сте ми се присмивали.
И защо не? Не съм млад, не съм нов и всички ми се смеят.
Съзнавам колко съм жалък.
Единственият изход е да ида там, където всички са равни.
И никой никому не се присмива. Сбогом, Арманд.
Чакай, мис Албърт! Да не забравиш това.
Не искам да си отиваш! - Бедничкият, предан Агадор!
Оставям ти касетофона си, червените ботуши...
Не ги искам! - И перуките си.
Кои перуки? - Най-хубавите.
Там, където отивам, няма да ми трябват.
Добре, предавам се. Къде отиваш?
В Лос Копа.
В Лос Копа са само гробищата.
Знам. Затова вземам малко багаж.
Ясно. Отиваш на гробищата с четката си за зъби.
Колко египетско!
Сбогом, Арманд. - Мис Албърт, почакай, недей!
По дяволите! Без чичо ще мине по-добре.
Какво си му сторил? - Успокой се!
Защо? - Трябва да приготвиш вечеря.
А аз ще догоня шибания Албърт.
Ти... можеш да готвиш, нали?
Баща ти май така смята.
Моето гробище е в Кий Бискейн. То е сред най-красивите на света.
Има чудесни дървета, небето е синьо, пеят птички...
А това в Лос Копа е пълна гадост.
Леле какъв досадник си!
Вярно е, че не си млад, не си нов и си много забавен.
Но още съм с теб, защото ме разсмиваш.
И сега трябва да продам парцела си в Кий Бискейн.
За да съм до теб в Лос Копа и да мога да се смея до насита.
Заповядай.
Какво е това? - Чети.
Не разбирам. - Това е брачен договор.
Казах ти, че съм го приготвил.
Пише, че ти давам половината от всичко,което притежавам.
В случай, че нещо се случи с един от двамата ни.
Кой е собственик на всичко това? - Ти.
Не го искам. - Тогава ми дай половината.
Дай писалка. Не искам всичко, Арманд!
Подпиши.
Ето, сега ти притежаваш половината ми живот,
а аз - половината от твоя. - И половината от клуба?
Има ли значение? Вземи всичко!
Аз съм на 50 и имам само един дом- там, където си ти.
Няма значение дали аз ще кажа "остани", или ти ще го кажеш.
Той е наш дом.
Тя си тръгна, г-н Голдман, но ако звънне, ще й предам.
Кажете.
"Не идвай..."
Преподобният Шарптън нарече расистки сетните думи на Джаксън:
"Парите са на шкафчето, Шоколадче." Проститутката Натумбундра...
Идиот! Сега черните ще ми скочат!
Сватбата на Барбара ще отвлече вниманието.
Сем. Колман е безупречно. Не са се развеждали, нали?
Те са нашето спасение.
Трябваше да избирам между Албърт и майка ти.
И избрах Албърт.
Разбираш ме, нали? Знаех си.
Каква калпава вратовръзка! Нищо сакото ще я скрие.
В този костюм мязам на дядо си. Той се обличаше така.
Самоуби се на 30 години. Някакви последни инструкции?
Гледай да не ходиш, ако не е крайно наложително.
И не жестикулирай.
Това ли е всичко? - И не говори много.
Нищо няма да се получи, знам си! - Стига песимизъм!
Ще се справим.
Какво?
Зле ли е?
Но защо? Облечен съм също като вас.
Свалих си пръстените, нямам грим...
Просто... мъж като мъж.
А това?
Това ли? Ами...
Малко за колорит.
Сматате, че така още повече личи какъв съм, нали?
Прави сте.
Много исках да ти помогна.
Но ти ме мразиш!
И двамата ме мразите!
Боже мили! Албърт!
Не те мразим!
Веднага се обуй, Агадор. - О, няма смисъл, сър.
Никога не нося обувки, защото ме спъват.
Обуй се! И говори нормално!
Не ме дразни!
Арманд, обажда се Катрин.
Получих съобщението ти да не идвам.
Станала е грешка. Той каза да не идваш... по-късно.
Знаех си, че секретарката е сбъркала.
Вал, ти ли си?
Искам да знаеш колко се радвам, че мога да ти помотна с нещо.
Знам, че е малко късно... - Всичко е наред.
Благодаря ти.
Ще се видим след половин час... мамо.
Какво?!
"Ще се видим след половин час, мамо" ли каза?
Значи... - Да, вече пътува насам.
Полудя ли?! Албърт и без това е в истерия.
Знаеш ли какво ще стане? - Не ми пука, тя ми е майка.
Не можех да й кажа да не идва. Без нея ми е спукана работата.
Това е самият Ад! Имаме си и разпятие.
Не прилича много на Палм Бийч.
Когато са купили къщата, тук е имало само пясъци.
Заключил се е вътре. Ако имаме късмет, няма да излезе.
Евреин съм, но ако мине номерът, ще съм ти адски благодарен!
Като стана дума за евреи,
Барбара казала на техните, че името ни е Колман.
Благодаря.
Ида!
Отлично.
Тия обувки...
Добър вечер. Аз съм Спартак - икономът на сем. Голдман.
Моля, заповядайте.
Голдман ли? - Колдман! Спартак е...
Гватемалец! - Нов.
Вал, това са баща ми и майка ми.
Това е Вал Колман. - Колман или Колдман?
Колман. "Д"-то не се произнася. - Баща ми.
Приятно ми е.
Дъщеря ми Барбара. - Очарован съм.
Съпругът ми. - За мен е чест.
Яко стискане! - В Гърция нямаш друг избор.
Майка ми ще дойде след 15 минути.
Тя е при баба и дядо в Палм Бийч.
Близостта между поколенията е нещо прекрасно!
Няма ли да влезете?
Как е кракът? Стара футбулна травма.
Брат по съдба. Къде играхте?
В Гърция. - В колежа.
Колко интересна стая! Нали, мамо?
Много, много приятна вила.
Допада ми нейната аскетичност.
Татко използва къщата предимно за работа и размисъл.
Не е толкова вила, колкото... - Манастир.
Очарователно.
И какви хубави стари книги!
О, вижте ги само!
"Нанси Дру и мистерията с горящата свещ".
Имате цяла серия. - Те са на мама.
Сядайте!
Моля.
Ще пием ли шампанско? - Колко мило!
Агадор! - Спартак!
Агадор Спартак! Той държи да го наричаме с двете имена.
Поднеси шампанското.
Там ли са? Благодаря.
Да си жив и здрав!
Влезли са там. - Там е служебният вход на клуба.
Да имаш две къщи е голяма грижа. Кога купихте тази?
Преди 15 години. Кварталът беше еврейски.
Барбара ни каза, че тук имало само пясъци.
Нали знаете поговорката: "Където има пясък има и евреи".
Шампанско за всички!
Уиски, ако може.
Има ли някой тук? - Само кучката ни Пираня.
Затваряме я, когато идват гости.
Аз ще налея. Ти довърши вечерята.
Отличен готвач е, но не го бива в сервирането.
Къде ли се бави жената?
Беше толкова странен. Каза... - "Ще се омъжиш ли за мен?"
А тя: "Нали нямаше да се жениш преди 30 години?"
Беше толкова смешно! - Наистина звучи... смешно.
Как мина пътуването, сенаторе?
Чудесно. Много приятно.
Решихме да проследим смяната на сезоните.
Беше дълго пътуване -
Вирджиния, Кентъки, Тенеси, Джорджия...
Беше вълшебно усещане,
да пътуваш от студения север към топлия юг.
И да видиш колко различен облик имат
различните райони на нашата невероятна страна.
Със жена ми всяка есен ходихме във Вирджиния,
за да гледаме листопада...
Шумата във Вирджиния е изумителна,
макар че и тази в Охайо не е за подценяване.
Дърветата край магистрала №75 са фантастични.
Просто са поразителни!
Ходихме във Вирджиния за разтоварване.
Съзерцавахме фермите, полетата...
Хвана ме задръстване. Започвайте без мен.
Хълмовете, планините...
Величието на пурпурните планини. Фантастична гледка!
Червени листа, пурпурни планини,
зелени равнини...
И шосетата! Черни ленти, прорязали зеленината!
Цялата палитра.
Дърветата...
И Пенсилвания е хубава.
Жена ми ли се обади току-що? - Май беше тя.
Захласнах се по разказа ви. Вал, мама ли беше?
Да, попаднала е в задръстване. Каза да започваме без нея.
Щях да вдигна, но не можах да се откъсна от разказа.
Не беше нищо особено. - Беше прекрасно.
Извенете, трябва да предупредя Агадор Спартак.
Боже, какъв кутсузлък. Истинско проклятие!
Кошмарно е! Какво да правим? Да я чакаме или...
Ти си вир-вода! - Потя се като прасе.
Не мога повече! - Можеш! Заедно ще се справим!
Става нещо странно. - Сигурно е заради Джаксън.
Жената не иска да ни вижда и бащата е нервен.
Убедена съм, че не е това.
Около бащата и иконома има нещо странно.
Нищо няма! - Има.
Все мислиш най-лошото! - Не е вярно.
Майка му просто се е забавила.
Дръж се прилично! - Идват.
Извинете.
Да я почакаме половин час и...
Ето ме и мен!
Извинете ме за закъснението, но имаше страшно задръстване.
Сенатор Кийли, г-жо Кийли, щастлива съм да се запозная с вас.
А ти сигурно си Барбара.
Какво хубаво дете! Ела да те прегърна!
Не се бой!
Очарователно! Тя се срамува!
Приятно ми е г-жо Колман. - Голдман.
Нали "Д"-то не се произнася? Произнася се "Колман", нали?
О, да, Колман. В Америка "Д"-то се потъмнява.
Във Франция го произнасят Кол д`Ил О`Ман,
където е замакът на Арманд.
В Гърция, където работи Арманд, е Колдман.
А във Флорида, където е домът на Арманд, е едно просташко Колман!
Никога не знаем къде се намираме, докато не чуем как ни казват името.
Това обяснява всичко. - Най-сетне!
Бих искала да ви прегърна. - О, скъпо дете! Добре дошла.
Това е записът от репортажа по случая "Джаксън". Усили звука.
Намираме се пред дома на сенатор Кийли...
Къде отива? - Саут Бийч, Флорида.
Къде е заснето? - Снощи пред дома на Кийли.
Дебелият е Хари Радман от "Нешънъл инкуайърър".
Много е напълнял след делото "Симпсън".
Дали да не го излъчим?
Тук е прекрасно! Всичко е така семпло и изчистено!
А у нас е море от вестници. Мъжете са едни големи деца.
Управляват света, а не могат да изберат вратовръзка.
Не мога да накарам моят тиквеник да си купи нов костюм!
Те ще ни изядат с парцалите! - Да са ни живи и здрави.
Господ ги е създал такива. Може да съм старомодна,
но ми е жал за жените, нямат време да си гледат мъжете.
Така се радвам, че срещам хора като вас!
Вие сте от нашата черга!
К-о-л-м-а-н.
На звънеца не пише малко име.
Шефът на клуба е Голдман. Голдман, Колман - приличат си.
Може да си прав. Опитай с Голдман.
Как му е малкото име? - Арманд.
Учудва ме шумотевицата около вероучението в училищата.
Сякаш евреите и мюсюлманите биха протестирали,
ако децата им се молят в клас! - Пълна лудост!
Благодаря, Агадор Спартак! Свободен си!
Много е мил, но все се кикоти без повод.
Поне говори английски. Колко шофьори сменихме за 6 месеца!
А ние пък колко прислужници за последните 6 години!
Родни, Бруно, Чък... - Имате нужда от още лед.
Така ми допадате! Няма умни книги, никакви изчанчени картини!
само едно разпятие, уют и топлота!
На това трябваше да наблегне Клинтън,
а не на гейовете в армията!
Идиотщина! Педерасти в армията!
С тъпи подстрижки и униформи!
Мамо, не говори, като не разбираш. - Майка ти е интелигентна жена.
Според мен хомосексуализмът... - Още лед!
...отслабва мощта на родината!
Така смятах и аз, докато не узнах, че и Александър Велики е бил хомо.
По повод гейовете в армията. - А какво смятате за "делфините"?
Остави на мен.
Да сменим темата, защото г-н Колман се изнерви.
И с право.
Сигурно сте чули как умря сенатор Джаксън.
О, това ли? Колко долна история!
Ние не вярваме на думичка от нея. - В какъв смисъл?
Очевидно е бил натопен. Аз бих поискала аутопсия.
Мамо...
Същото каза и Ръш Лимбоу!
Извинете ме.
Ще умра! Сякаш яздя див кон през горяща конюшня.
Вечерята ще закъснее. Нямах време да напазарувам.
Момичето е много мило. Горкият Вал, дължах му го.
Съжалявам, че се изсмях на прическата на мис Албърт.
Мамка му! Само една вечер! Ще я преживея.
Разбира се, не е редно да убиеш лекар, извършил аборт.
Някои смятат,
че спреш ли лекарите, ще спреш и абортите.
Това е нелепо! Лекарите си вършат работата.
По-добре да убиеш майките. Така няма да има аборти.
Може ли за момент, скъпа? - Да, така убиваш и зародиша,
но щом тя и без това ще абортира, нека и той потъне с кораба.
Ела веднага!
Извинете ме!
Разсъжденията на мама са и логични, и абсурдни.
Също както Джонатан Суифт
кара селяните да угояват децата си, за да нахранят богатите.
Не знам за Суифт, но майка ти е пламенна жена,
която следва зова на сърцето си. И аз направо я обожавам!
Значи Голдман е собственик на клуба,
живее над него и е хомосексуалист!
Тази история е динамит!
Имате прекрасен глас.
Майка ти нали знае, че държа на кариерата си?
Албърт не ми е майка, а преоблечен педераст!
Да бе, все забравям. Звучи като истинска майка.
Колко хубав глас имате Агадор Спартак!
Благодаря. Вечерята е сервирана.
Чудесно! Оттук, сенаторе.
В училище играх Елиза Дулитъл. - Сигурно сте били прекрасна.
Ще оставя на вратата бележка за Катрин.
Г-жа Кийли - там, сенаторът - от дясната ми страна.
Вал - тук. Барбара, скъпа. Седнете, моля.
Чудесна домакиня сте. - Благодаря ви.
Толкова ми е хубаво!
Винаги съм мечтала за голямо задружно семейство,
събрано около масата, както бе в детството ми.
И аз израснах така. - Колко прекрасен беше светът!
Щастливи семейства, всички говореха английски,
нямаше наркотици, СПИН... - Кротко с виното!
Какъв интересен сервиз! Младежи играят "прескочи кобила".
Гръцки ли е?
Аз... нямам представа.
За пръв път виждам тези чинии. - Наистина?
Барбара, подай ми очилата. Те са в чантата ми.
Къде са ми очилата? Да, мотивите са гръцки.
Гръцки момчета. Голи гръцки момчета.
И момичета! Вие нямате ли си момичета?
Аз имам. - И аз!
Вижте сенаторе, това е момиче.
Значи отдавна не сте виждали момиче. Момче е.
Може да не довиждам, но това го виждам.
Не намерих очилата ти, сигурно са в колата.
Е, моите са тук.
Идеот такъв! Как можа да извадиш този сервиз!
Стига си гребал! Дай тенджерата!
Не се сервира от тенджера! Чакай! Има и скариди!
Я да ги видим каксво правят... - Готово!
Великолепна супа на Агадор! Прави я само за специални гости.
Неговият специалитет! Супа от скариди!
Това не е ли яйце?
Да, разбира се. Яйце! В Гватемала така готвят.
Слагат яйца във всичко,
защото кокошката е много важна за тях.
Тя е тяхната валута.
Жената струва колкото кокошки тежи
а мъжът се оценява според големината на патката.
Ще ме извините ли?
Какво ни поднасяш?! - Селска чорба, не скаридена супа!
Каква е тая "селска чорба"? - Не знам, сам я измислих!
Боже, това е кошмар!
Къде сте отседнали във Флорида?
В сем. Буш на Фишър Айлънд.
Фишър Айлънд... Райско място!
Родителите ми живяха там до смъртта си.
Нали им гостувахте в Палм Бийч? - Какво?!
О, да...
Но са покойници.
Преместиха се...
Преместихме ги, защото...
Мама все казваше:
"Живей на Фишър Айлънд и почивай в гроб в Палм Бийч,
за да имаш най-доброто от Флорида!"
Ела веднага! Всичко отива по дяволите!
Той не е приготвил предястие! - Има само супа?!
Селската чорба е предястие! Тя е като яхния!
Млък! Сложи бележката за Катрин отвън.
Трябва да бягам, докато не са стигнали до дъното на чиниите.
Изтрепах се от работа... - Млък! Ще се оправим някак!
Млъкни, да те вземат мътните! Престани да цивриш!
Не стой така! Тя ще пристигне всеки момент!
Майната им на скаридите!
Господи! - Какво?
Това е неговият "Линкълн". - Паркирай тук.
Това е кръстовище! - Е, и какво? Ние сме от пресата.
"Катрин, не се качвай горе. Утре ще ти се обадя. Арманд."
Чака ги голям купон.
От този ден те започнаха да търсят гробище по свой вкус.
Татко предпочитеаше Кий Бискейн...
Идваш тъкмо за десерта. - Готово ли е?
Да пием кафе в дневната!
Това е неговата кола! Пред мен е.
Тук е пълно с гей клубове.
Получихме разрешение.
300 стигат ли?
Къде са? - Влязоха ето там.
Какво мислите за брака на децата?
Ами тя е едва на 18, а той - на 20.
Боже Господи! Тази музика май идва отдолу.
Сигурно е от онзи клуб. Изглежда е в същата сграда.
Аз пък все си мислех, че е от някой телевизор!
Знаеш, че живеем над нощен клуб.
Обиколила е цял свят,
но си остава простодушното момиче от Гровърс Корнърс.
Да, боя се, че съм малко наивна. - Не се срамувайте от родния край.
Може да не е френски замък, но е едно достойно място.
Благодаря, ще го запомня.
Арманд е далеч по-изтънчен от мен
но той все пак произхожда от известен род.
Също като тези две чудесни деца. Не сте ли съгласни?
Къде е банята? - Ще те заведа.
Искам мама Колман да ме заведе. - Скъпо дете!
Целувчица скъпа! - Отивам само до банята!
Ще те придружим. - Полудяхте ли? Моите мъже!
Колко е хубаво да не се делим никога!
Колко е трогателно! Ще се разплача.
Става нещо странно. - Знам.
Тази вечеря...
В чиниите имаше нещо особено.
И синът се изпари някъде.
Знам какво става. - Така ли?
Най-старата история на света. - Какво имаш предвид?
Тя е скромно момиче от село,
а той - притенциозен европеец
с префърцуненото си име и упадъчния си сервиз!
Тези са ми като отворена книга. И Онасис беше такъв.
И французите са такива, особено Митеран.
И англичаните, без Маргарет Тачър, разбира се.
И Джон Мейджър има любовница и г-жа Колман не може да го понесе.
Какво я интересува Мейджър? - Не, не.
Тя не понася Колман и неговите гадни европейски традиции!
И неговия снобизъм! Как й намекна Гровърс Корнърс!
Говориш несвързано. - Отношението му ме вбесява!
Видя ли го, когато тя говорише? Беше пребледнял от страх.
Дори не я оставя да домакинства. Той е в кухнята, той сервира,
той нарежда на онзи дивак какво да прави.
Какво?!
Ужасно съжалявам! Провалих всичко!
Никой не забеляза перуката. - Къде е лепилото?
Не знам, отнесоха всичко. - Имам шнола, но не мърдай много.
Много си мила.
Съжалявам, Вал.
Не съчувстваше толкова на горката Беси Джаксън!
Тя е безчувствена крава! А тази жена е дама.
Пък и ще ставаме сватове.
Щом той е толкова лош, дъщеря ни да не се жени за сина му!
Лош е, но няма да ни забърка в някой скандал.
За пръв път те виждам такъв!
Не разбирам що за човек си!
Не се тревожиш за Барбара, а за кариерата си!
И за бедната г-жа Колман! - И ти се тревожиш за кариерата ми!
Барбара ще се оправи с момчето. Тя е съвременна жена.
А г-жа Колман се разплаква, когато й кажат "мамо"!
Толкова е крехка, че съм потресен! Няма вече такива жени!
Прибрах се! Забравила съм си ключа.
Кой е? - Майката на Вал, г-жа Голдман.
Арманд там ли е?
Майката на Вал?! - Г-жа Голдман?!
Мръсникът си има любовница!
Аз ще отворя. - Сбъркали сте адреса!
Добър вечер.
Мога ли да ви взема чантата, както обикновено?
Вие сигурно сте сенатор Кийли и неговата съпруга.
Катрин Голдман. Приятно ми е. Извинете за закъснението...
Извинете, че се забавихме, но... Какво търси тая тука?
Ще ти обясня. - Да, моля, обяснете на всички ни.
Не искам да притеснявам дамата, но колко майки има синът ви?
Тази жена се представи за майката на Вал. Колко майки има той?
Само една.
Това е моята майка.
Баща ми притежава клуба долу, а майка ми е звездата.
Какво?! - С Барбара ви излъгахме.
Всички лъгахме заради вас. Това са родителите ми.
Това е съпругата ми, а тази дама роди Вал.
Приятно ми е, Катрин. - И на мен, Вал.
Добре сте се справили. - Много се гордеем с него.
Нищо не разбирам.
Той е собственикът на клуба долу?
И не е културно аташе?
Не. И жена му не е домакиня.
И не се казват Колман, а Голдман. Те са евреи.
Не разбирам.
Той е мъж. И двамата са мъже.
Не може да сте евреи!
Кевин, това е мъж!
Какво? - Те са хомосексуалисти.
Гей клубът долу е техен.
Сенатор Кийли, не знам дали ще ви улекне,
но аз наистина държа на семейните добродетели
и съм радетел на строгия морал.
Ще полудея. - Много е просто...
Тя ви нарече "мамо Колман"!
Нищо не се е променило. Това съм си пак аз.
Само с една малка разлика...
Е, не съвсем малка.
Не разбирам. - Ще ти обясня в колата.
Хайде, Барбара, да си вървим. - Няма да дойда.
Барбара, не постъпвай така с мен.
Може да не съм толкова крехка, като г-жа Колман,
но и аз имам чувства! Някой трябва да обича и мен!
Успокой се. Барбара, тръгваме си.
Идваш с нас. - Татко, моля те.
Разтроих майка ти, идват избори,
а се забъркахме в ужасен скандал!
Аз съм в дома на хомо двойка, с гей клуб!
Колко съдби ще съсипиш, за да се омъжиш?
Много исках да бъдете моето семейство.
Искам да ви кажа, г-н и г-жо... г-н който и да сте,
че се надявам това да не повлияе на вашия вот!
Сенатор Кийли!
Снима ли го? - Не. Защо извика?
За да го накарам да се обърне.
Лешояди такива!
Пристигна още един снимачен екип и кола
с надпис "Флорида Игъл".
О, просто вестникари! - Виждам ги заглавията:
"Сенатор Джаксън и жена му", "Сенатор Кийли и мъжете му"...
Дошъл си да се запознаеш с родетилите на бъдещия си зет.
Хората не ги интересуват подробностите, а заглавията!
Какви доказателства имат? Дори не са сигурни, че сте тук.
Да, но все някога ще трябва да изляза.
Всички ще ме видят!
Още един телевизионен екип! Влизат в клуба.
Егати късмета! Точно когато не пея!
Някой да иска супа? - Не!
Съжалявам, татко.
Сенаторе, още уиски?
А аз всъщност не пия.
Такъв е моментът.
Дай нещо сладко, Луиз.
Не могат ли да се измъкнат след програмата?
Ония само това чакат. Веднага ще ги познаят.
Не е задължително.
Аплодисменти за момичетата! Накрая на нашето шоу
вие, които също сте част от нашето семейство, пейте с нас!
Докога ще чакат? - Докогато трябва.
Ако не го заснемат, няма хит.
Ние сме едно семейство, аз и моите сестрички...
Върти се, кълчи се, кукло!
Ние сме едно семейство...
За пръв път танцувам с мъж.
За всичко си има първи път.
Пардон.
Никой не ме кани! Заради роклята е,
бялото ме прави дебела.
А аз приличам ли на мъж? - Един танц?
Не с вас, с Барбара. - Не ме оставяйте!
Само аз съм без партньор.
Движете се към изхода. Скоро ще се измъкнем.
Един танц, муци?
Чакай ме след 20 минути на ъгъла на Елдорадо и Палм!
Не си познала, кукло!
Боб Доул е разкошен!
Кой от двамата е майката?
Нямам представа.
Можете да целуните булката.
Прощавай.
превод МАЯ ИЛИЕВА
редактор ГЕОРГИ ДОКОВ
субтитри ГЕОРГИ ГЕОРГИЕВ